Tekstityksen versionumero: 1.2 Päiväys: 05.09.2009
Suomennos: DickJohnson, VierasTalo, juzkaaz, Phenom, BarFly83, koiruus, -
KniL, Matti_, Hönö, Nemo, puddle, Xerox, Socom ja Wagner
Oikoluku: BarFly83
NIGHT AT THE MUSEUM 2
PYSYVÄÄN LIITTOVALTION VARASTOINTIIN
Entä jos tämä olisi kotisi? Virrat katkeavat, valot sammuvat.
- Perheen pienimmät huutavat: - Äiti, isä, tulkaa! Meitä pelottaa!
Paikalle täytyy päästä nopeasti. Tarvitset aseen.
Ensin tarvitset kuitenkin taskulampun.
Olet pimeässä! Mitä aiot tehdä? Miten löydät sen? Minäpä kerron.
Pimeässä hohtava taskulamppu!
Aivan niin. Olen Larry Daley Daleyn Tarvikkeista.
Tässä ohjelmassa mullistamme ajatusmaailmasi.
Toin ystäväni tekemään sen. George Foreman, naiset ja herrat!
Fantastista, Larry! Eikö olekin fantastista, Amerikka?
Vakavasti puhuen, etkö työskennellyt vielä pari vuotta sitten museon yövartijana?
Totta se on, kaksinkertainen raskaan sarjan mestari George Foreman.
Olin tavallinen mattimeikäläinen, jolla on taskulamppu ja unelma.
Tarkoitatko mattimoukkalaista?
Vitsi ei ole se, että olet Daleyn Tarvikkeiden johtaja, -
joka on luonut korvaamattomia esineitä, -
- kuten jättisuuren koiranluun! - Totta.
- Pidättekö siitä? - Katoamattoman avaimenperän.
Viimeisin läpimurtosi on... Sanokaa se kanssani, Amerikka!
Pimeässä hohtava taskulamppu!
- Daleyn Tarvikkeet, voimmeko auttaa? - Gina?
- Tarkistaisitko tämän uudelleen? - Tyyppi soitti uudelleen.
- Taasko? - Larry! Isoja uutisia!
- Tapaamme Walmartin edustajat. - Milloin?
Kolmen päivän päästä.
- Meillä on paljon tehtävää. - Kuulitko, että sanoin "Walmart"?
- Kuulin, iso juttu. - Eikö siitä voi hieman iloita?
- Teet pilaa minusta. - Juhlitaan vasta sopimuksen synnyttyä.
- Selvä! - Milloin tapaaminen on?
Perjantaiaamuna, kello 10:00.
Peruuta sen sähkökäyttöisen propellisuolansirottimen myyntitilaisuus.
- Haluan keskittyä tähän. - Selvä, peruutan tyttäreni syntymäpäivän.
Voit mennä kotiin. Minulla menee myöhään.
LUONNONHISTORIALLINEN MUSEO - SULJETTU KORJAUSTÖIDEN AJAKSI
Suokaa anteeksi! Te luvaton henkilö.
Sehän on varsin mystinen menestystarinamme.
Tulitko nostalgiakierrokselle? En ole nähnyt sinua kuukausiin.
Olen ollut kiireinen.
- Mitä täällä tapahtuu? - Edistystä.
Kuulemma. Katso tulevaisuutta.
Luonnonhistorian versio 2.0.
Tervetuloa luonnonhistorian museoon, jossa historia herää henkiin.
Esitä kysymyksesi. Anna sitten vuoro seuraavalle pojalle tai tytölle.
Hyvä on. Missä synnyit?
Täällä New Yorkissa 20. kadulla. Lokakuun 27. päivä.
Herramme vuonna 1858.
Historian oppimista.
Amerikan muuttamista lapsi kerrallaan.
- Lisäätte siis interaktiivisia näyttelyjä? - Emme lisää, herra Daley.
Korvaamme vanhat.
- Minne ne pannaan? - Pois.
Annamme pois hirvensarvet, vahatyöt ja nuhruiset eläimet, -
- kuten tämän pienen apinan. - Varovasti, se on kapusiiniapina.
- Apina se on. - Se on harvinainen rotu.
Kapusiiniapina, ei pelkkä apina.
Onko mokomissa eroa?
Ei erikoisempaa nimeä tarvitse, kun roskiin heitetään.
- Siirrätkö sen, vai heitätkö roskiin? - Sinähän se roskispoliisi olet!
Unohda koko asia.
- Kuka tästä päätti? - Minä tietysti. Olen johdossa.
Minä ja johtokunta. Enimmäkseen se johtokunta.
Mitä sinä tästä välität?
Ihmiset rakastavat näitä tavaroita.
Ihmiset rakastavat muodikkaita asioita.
- Tiedäthän sen. Sinä lähdit. - Tilanteeni muuttui. Bisnekset toimivat...
Muutuit menestyjäksi. Niin kävisi minullekin, jos olisin yövartija.
- Minne tavarat siis siirretään? - Varastoon.
Liittovaltion tiloihin.
- Missä ne sijaitsevat? - Smithsonian-instituutissa Washingtonissa.
- Voimme varmasti tehdä jotain. - Asia on loppuunkäsitelty.
Ne lähtevät matkaan huomenaamulla. Se on ohi.
Hei, kamu! Miten voit?
Tahdotko kassini sisällön? Luuletko, että minulla on jotain siellä? Kenties köysi?
Luuletko olevasi minua vahvempi?
Etkö pysty parempaan?
- Lawrence! Hauska nähdä, ystäväiseni. - Samoin, Teddy.
- Brooklynin vartija on palannut! - Hei, Ak.
McPhee kertoi, mitä tapahtuu. En tiennyt siitä mitään.
Aivan. Paljon on tapahtunut sitten viime vierailusi.
Voisi sanoa, että...
- Heinäsirkka. - Hei, isoset, auttakaa hieman!
Hei, kaverit. Miten voitte?
Kuka se sieltä saapui? Itse herra iso herra tuli hyvästelemään meidät!
Kuulin siitä. En edes tiedä, miksi näin tapahtuu.
Aivan, tämähän onkin suuri mysteeri.
Ehkä vastaus löytyy kädessäsi olevasta taikasurinalaatikosta.
Et ollut paikalla, jättimys! Niin tämä tapahtui!
- Siinä ei ole mitään salaperäistä! - Larry, ilman sinua kukaan ei puhu -
- puolestamme työaikana. - Ei ketään, nulikka.
Kaverit, kaikki on hyvin! Soitan johtokunnalle aamulla. Voin vaikuttaa nykyään asioihin, -
- hoidan asian. Selviämme kyllä. - Mekö? Kuulitko, mitä hän sanoi?
Meitä ei ole ollut sen jälkeen kun lakkasit piittaamasta meistä.
- Se on kylmä kohtalo, poikaseni. - Larry, tehty mikä tehty.
Jopa Rooman mahtikin tuli päätökseen.
Voisitko olla katsomatta dramaattisesti horisonttiin sanoessasi noin?
- Minulle tulee siitä paha mieli. - En tiedä, mistä puhut.
Minne oikein katsot? Minä olen tässä.
- Tuota seinää katselin. - Ehkä siellä ei ole niin hirveää.
Olet oikeassa, mutta sehän on sentään Smithsonian-instituutti!
- Dexter, et voi tietää sitä. - Et nyt ymmärrä, jättimys!
- Meidät heitetään pihalle! - Larry, yrität selvästi parantaa oloamme.
Huomaan, että olet oikeasti hieman huolissasi.
Siitä ei kuitenkaan tulee enää samanlaista. Emme ole yhdessä täällä.
Se ei tunnu kodilta.
Jedediah, ole hiljaa. Lawrence, olemme kaikki tunteellisella päällä.
Tämä on silti viimeinen iltamme perheenä. Se ei saa jäädä itsesäälin jalkoihin.
Kuka tulee mukaani kävelemään näillä käytävillä viimeistä kertaa?
- Mennäänkö kävelylle? - Ei.
Aion jäädä itsesäälin jalkoihin.
Mennäänkö, kultaseni?
Hei, Dexter. Tarvitsetko apua?
Älä viitsi. Ei kanneta kaunaa.
Kaikki tulee kuntoon.
- On melkein aamu, Lawrence. - Niin.
- Missä lootasi on? - En tule tälle matkalle, Lawrence.
Ilmeisesti minä, Rexie ja muutama muu tunnistettavimmista esineistä jäämme tänne.
- Toistaiseksi. - Ilman muistotauluako?
Lawrence, jos totta puhutaan, -
Ahkmenrah'n muistotaulu jää tänne hänen kanssaan.
- Mitä? - He lähtevät ilman taulua, ystäväiseni.
Ikävä kyllä tämä on heidän viimeinen yönsä.
- Etkö kertonut heille? - Joskus on jalompaa kertoa -
valkoinen valhe kipeän totuuden sijasta.
- Pärjäätkö sinä? - Teen parhaani.
Ja ken tietää. Joskus suuri muutos tuo mukanaan suurempia tilaisuuksia.
Olet esimerkki siitä. Lähdit täältä ja sait hienon elämän.
- Niin kai. - Sinun pitäisi olla varma siitä.
Olet varsinainen toimitusjohtaja, maailma on käsissäsi.
Nähdäkseni sinulla on kaikki haluamasi.
- Tiedän. - Et tiedä.
Jos sallit, annan sinulle yhden neuvon, poika.
Avain todelliseen onneen on...
Sekunti vain, minun on...
Minulla on yksi japanilainen sopimus.
Olen pahoillani.
Avain onnellisuuteen?
Nähdään, Teddy.
Ovatko ne poissa? Voitko tehdä jotakin?
Kunpa voisinkin. Yritin kaikkea. Puhuin McPheelle ja soitin johtokuntaan.
- Ne vietiin aamulla. - Tässä on paljon ruokaa, isä.
Ed töistä tulee käymään. Minähän kerroin. Käymme työasioita läpi.
- Teet siis töitä tänään? - Ennen tein joka yö. Muistatko?
Silloin, kun sinulla oli maailman hienoin työ.
Hienous ei maksa kitarapelejäsi.
- Haloo? - Jättimys, täällä Jedediah!
Jed, miten valitsit numeron?
Pitkä tarina. Tuo hullu apina varasti muistotaulun, ja nyt olemme pulassa.
- Mitä tapahtuu? - Kahmunrah!
- Kahmunrah? - Ahkmenrah'n isoveli on täällä.
Luota minuun. Hän ei ole ystävällinen. Toistan, ei ystävällinen.
Onko tuo Attila? Jed, oletko kunnossa?
- Jed? - Päästä irti! Apua!
Mistä oli kyse?
En tiedä.
Tule. Vien sinut äitisi luokse.
- Mitä tapahtuu, isä? - Menen ottamaan selvää.
McPheen mukaan arkisto on Smithsonian-instituutissa. Minne minä menen?
Se onkin ongelma. Smithsonian-instituutti koostuu 19 eri museosta.
Ne sijaitsevat ympäri National Mallia. Capitolista Lincoln Memorialille.
Siellä on kaikkea. Hienoja tavaroita.
- Nicky, keskity. Missä arkisto on? - Se on alhaalla.
Se näyttäisi olevan koko Smithsonian-instituutin kokoinen.
- Jos Ahkmenrah'n muistotaulu on siellä... - Maailman suurin museo herää eloon.
- Mikä on suunnitelmasi, isä? - Älä huoli.
- Sinulla ei taida olla suunnitelmaa? - Minulla on hyvä suunnitelma.
- Sinulla ei ole suunnitelmaa. - Ei olekaan. Soitan sisältä.
Tervetuloa maailman suurimpaan museoon. Eikö olekin hieno?
Entä nämä katosta riippuvat lentokoneet? Melko outoa.
Kertoisitteko, miten liittovaltion arkistoon pääsee?
Toki. Olkaa vain niin arvokas historiallinen esine, että teitä säilytetään ikuisuus.
Laskin leikkiä. Hän ei ole esine.
Olen pahoillani. Arkisto on maan alla, ja alue on turvattu.
Todellako? Täysin turvattu? Kiitos.
Hyvät naiset ja herrat, museo sulkeutuu tunnin kuluttua.
KAHMUNRAH'N PORTTI - Kahmunrah.
Mitä teet? Ei saa koskea.
- En aikonut koskea. - Se oli AK.
- AK? - Aikomus koskea.
- En aikonut... - Haluatko suudella sitä?
Kosketa sitä, koska odotan tuossa koko päivän -
kaltaistasi pikkutyttöä, joka panee arvokkaat kyntensä tuohon.
- Ymmärtääkseni asumme vapaassa maassa. - Emme asu.
Tämä on Näpit Irti Näyttelyesineestä Yhdysvallat.
- Saan katsoa sitä. - Katsotaan, mitä tapahtuu, jos kosketat.
Uhkailetko minua, Brandon?
- Se on Brundon. - Anteeksi mitä?
- Brundon. - Brundon.
- Eikö laattaasi riittänyt kirjaimia? - En tiedä.
- Eivätkö vitsit riittäneet vitsikaupassa? - Anteeksi. Se näyttää "Brandonilta".
En ole puheterapeutti. Brundon!
- Selvä. - Etkö ole kuullut sitä nimeä?
Katso vuoden 1984 suosituimmista vauvojen nimistä.
- Uhkailetko minua, Brundon? - En ole prinsessa Jasmin, eikö totta?
Yhdeksän volttia. Hieno esine.
Itse pidän enemmän Maglite LED:stä.
Tee palvelus. Työnnä kädet taskuihisi, laske asenteesi alas -
- ja ole ystävällisempi ihmisille. - Voinko kysyä vielä yhtä asiaa?
- Voit. - Vain selvyyden vuoksi, enkö saa tehdä näin?
Tuo oli jo tyhmää. Haluatko lopettaa elämäsi aikaisemmin kuin kuvittelit?
- Lyön sinua taskulampulla. - Nyt sinä uhkailet minua.
- Älä koske siihen. - Älä koske minuun.
Kosken sinuun taskulampullani vaikka koko päivän.
Ihan oikeasti, vuokraan matkailuauton ja ajamme Amerikan läpi taskulamppuni rintasi päällä.
- Älä tee noin. - Älä tee mitä?
- Mitä tapahtuu, jos kosken vielä? - Katsotaan, mitä tapahtuu.
Katsotaan, kun et tee mitään.
- Oikeasti, Brandon... - Brundon.
Brundon, et tiedä, kenen kanssa pelleilet.
Luuletko tietäväsi, mitä on olla vartija?
Usko pois, et edes tiedä sen sanan merkitystä.
Olen nähnyt asioita, joita et pystyisi edes kuvittelemaan.
- Millaisia asioita? - En aio kertoa sinulle.
- Nyt tiputat taskulamppusi... - Luulin, että olisit sanonut jotain siistiä.
Sinä et saa kuulla sitä. Tiputa taskulamppu.
- Olemmeko sujut? - Tuo oli itse asiassa aika siistiä.
Kiitos. Ei muistella pahalla.
- Anteeksi. - Olen pahoillani.
- Se oli minun vikani, en olisi saanut... - Konfliktiin tarvitaan aina kaksi.
Teit vain työtäsi. Hyvää jatkoa!
Hän oli siisti tyyppi.
PUKUHUONE
- No niin, olen sisällä. - Missä olet?
Linnan koillispuolella.
- Opasta minut arkistoon. - Hyvä on.
Käytävän päästä käänny oikealle, niin vasemmalla puolellasi pitäisi olla portaikko.
- Näen sen. - Sen alapuolella on aikamoinen labyrintti.
Siellä on maanalaisia tunneleita toisiin rakennuksiin. Tästä voi tulla hankalaa.
Meillä on kiire, sillä auringonlaskuun on enää 28 minuuttia.
Kun pääset B-tasolle, käänny taas vasemmalle.
- Nick? - Kuuletko minua?
Henkilöllisyystodistus.
Brundon! Nähdään taas.
Missä oikein olette?
AMELIA EARHART, ENSIMMÄINEN ATLANTIN YLITTÄNYT NAISPILOTTI. KATOSI MERELLÄ 1937.
Voi hyvä luoja.
Senkin pikku kiusankappale. Hoitelen sinut myöhemmin.
Ei!
Puhutko ranskaa?
Englantia kenties?
- Anteeksi, kuka olet? - Olen Kahmunrah.
Kuninkaiden kuningas.
Synkän ja muinaisen historian kätköistä -
olen palannut henkiin!
Et ehkä kuullut, mitä sanoin.
Olen muinainen egyptiläinen faarao.
Olin kuollut, mutta nyt -
olen palannut henkiin!
Kuulin kyllä. Tervetuloa takaisin.
Kuka sinä olet?
Larry Daley Daleyn Tarvikkeista. Se on New Yorkissa.
Aika hassua, tunnen nimittäin veljesi Ahkmenrah'n.
- Niinkö? - Kyllä.
- Hän tunsi pikkuveljeni. Hän oli lempilapsi. - Niin, hyvä tyyppi.
Hänen vanhempansa antoivat hänelle aina parhaan kaikesta. Ja tarkoitan kaikesta.
Hän sai jopa kruunun. Kruunun, jonka olisi pitänyt olla minun!
- Hän ei ikinä maininnut sitä. - Ei varmaankaan.
Nyt kuitenkin alkaa Kahmunrah'n aikakausi, sillä olen palannut...
- Antaa olla. Anna vain tuo taulu. - Älä anna sitä, jättimys!
Hiljaisuutta, kiitos!
- Älkää pakottako minua tulemaan sinne. - Se ei ole tarpeellista.
Tuon taulun voima on mahtavampi kuin sinä, Larry Daley Daleyn Tarvikkeista, -
voit edes kuvitella. Kuolleista herättäminen on vain yksi temppu.
Sen avulla voin avata alamaailman portit -
ja tuoda armeijani tänne kuolleiden maasta.
Jos siitä ei ole liikaa vaivaa...
Anna se tänne.
- Hyvä on. Tässä. - Viisas päätös.
Luulin, että olisit halunnut kuution.
Kuution?
Rubikin kuution.
Mikä tämä Rubikin kuutio on?
Kuutio, joka muuttaa kaikki vastustajasi pölyksi.
Luulin... Minun vikani.
Veljesikään ei halunnut pelleillä sen kanssa. Hän otti varman päälle.
Luulin, että olisit ollut kovempi tyyppi.
En ole veljeni, Larry.
Voisin tappaa sinut ja ystäväsi silmänräpäyksessä.
Vie minut tämän Rubikin kuution luokse.
- Tuossa se on. - Avaa se.
Tule takaisin tauluni kanssa! Minulla on yhä ystäväsi!
- Tartu ohjaksiin! - Mitä?
Tule ohjaamaan. Nyt tapahtuu. Rakastan tätä!
Aja vain suoraan, minä hoidan loput. Hyökkäykseen!
- Mikä on suunnitelmamme? - Olemme amerikkalaisia, -
emme suunnittele vaan toimimme. Pidä kiinni!
Näitkö? Toimi ensin, ajattele sitten.
Toimii joka kerta. Olet hyvissä käsissä.
Kenraali George A. Custer, Yhdysvaltojen ratsuväen 7. rykmentistä, -
palveluksessanne.
Kaikki hyvin. Jatka matkaa.
- Mikä tämä hässäkkä on? - Neiti hyvä, voitteko väistää?
Ketä oikein kutsut neidiksi? Nimeni on Amelia.
Amelia Earhart. Olet ehkä kuullut minusta.
Aivan. Etkö ollutkin joku kuuluisa pilotti tai jotain?
Pilottiko? Lensin ensimmäisenä naisena Atlantin valtameren yli.
Sain ensimmäisenä naisena Flying Cross -mitalin ja lensin 48 osavaltion halki.
Jos nyt voisit pyyhkiä tuon hätääntyneen kestoilmeen kasvoiltasi, -
niin ehkä pystyisit ystävällisesti kertomaan, missä oikein olen.
Olet museossa, tai oikeastaan sen alapuolella.
Minulla on tässä tavallaan vaarallinen tilanne päällä, -
joten et välttämättä halua olla lähelläni.
- Oletpa nopea. - Mikä nimesi on, lentäjäpoika?
- Olen Larry Daley. - Larry Daley, mikäli et kuunnellut, -
niin minua ei vaaralliset tilanteet pelota.
Entä keihäät? Pelottavatko keihäät sinua?
Annetaan palaa, kapteeni. Nyt voimme pitää vähän hauskaa.
98, 99, ja siinä.
Kuin kultaista lampaan villaa.
No niin, joukot!
Kun vihollisenne nappasi minut, he saivat minusta vihollisen itselleen.
Suuri virhe, todella suuri virhe.
Suunnitelma on seuraava.
Kolmannella torven töräyksellä huudan kovaan ääneen: hyökkäykseen!
Siinä vaiheessa syöksymme ulos tästä kontista -
ja hyökkäämme.
Yllätyshyökkäys.
Mitä mieltä olette?
- Sinä, Sakawakanabijana. - Tuo ei ole nimeni.
- Sakadamia? - Ei.
- Saaristoradio? - Ei.
- Sekaisin Mayasta? - Tiedän, että olet kuuluisa kenraali.
Ihminen minäkin vain olen, kuten sinäkin.
Eikö hyökkäyshuuto kuitenkin paljasta viholliselle, että aiomme hyökätä?
Niinhän se taitaa tehdä.
Olet melko suosittu kaveri, herra Daley, joten kannattaisikohan häipyä täältä?
En voi. Ystäväni ovat vankina tuolla, ja minun on vapautettava heidät.
Minun on löydettävä toinen reitti sinne.
Tämäpä uutta.
Kaikki on hyvin, en satuta teitä.
Eivät he taida sinua pelätä, herra Daley.
Tehdään vaihtokauppa. Kiitos.
Perääntykää!
Haarukoin teidät.
Lähettää nyt poika tekemään naisen työ. Metsästin keihäillä kaksi vuotta -
mikronesialaisheimon kanssa.
Mikronesialaisilla oli paljon hitaammat refleksit.
Tule!
Johan on melkoiset paraatipirskeet.
Suokaa anteeksi.
- Hyvä kuuluvuus jo vuonna 1945. Haloo. - Isä. Vihdoinkin.
Olen tutkinut näitä arkiston piirustuksia. Portaikon jälkeen sinun pitäisi...
- Portaikko meni jo aikoja sitten. - Löysitkö siis kaikki?
- Tavallaan. - Mikä tuo ihme vekotin on, johon puhut?
- Kuka tuo oli? - Amelia Earhart.
- Löysitkö Amelia Earhartin? - Hei! Odota!
Kaveri, mihin sinulla on kiire? Etkö kuullut, että sota on ohi?
- Anteeksi, minua jahdataan. - Mitä?
Onko tämä joku Mardi Gras?
- Mistä yksiköstä olet? - Olen Brooklynista.
Mitä? Oletko tosissasi? Minäkin olen sieltä päin.
Kaverit! Nuo hamesotilaat aikovat kovistella kaveriani, koska hän on Brooklynista.
- Kiitos. - Ei kestä.
Herra, unohdit...
Mikä hitto tämä on?
Anteeksi. Haittaako, jos tulen väliin?
Heti kun vain joudatte, herra Daley.
- Soittele! - Kiitos tuosta.
Taidatkin olla melkoinen hurmuri, herra Daley.
Nopeasti!
- Sehän jopa toimi. - Mitä seuraavaksi?
Älä ota tätä henkilökohtaisesti, mutta minulla on tässä kesken jotain, -
- joka ei ole varsinaisesti sinun taistelusi. - Koska olen nainen?
Ei, vaan koska perässäni on vihainen faarao, -
joka haluaa tappaa minut ja kaikki ympäriltäni -
saadakseen tämän taulun ja hallitakseen maailmaa.
- Se siis johtuu siitä, että olen nainen. - Kuuntele!
Kuuntele itse. Ilman minua olisit edelleen siinä värittömässä hullutuksessa.
- Missä? - Mustavalkoisessa valokuvassa, hölmö.
Kuuntele. Minä voin auttaa sinua.
Haluankin auttaa sinua, mutta älä silti luule, että pitäisin sinusta, -
vaan vaistoan seikkailun ja haluan mukaan.
Selvä. Älä sitten valita, jos jotain sattuu.
Kävisikin niin hyvä tuuri.
Olen Kahmunrah.
Olen puoliksi jumala, kerran riisuttu vallasta, äitini puolelta.
Egyptin laillinen hallitsija -
ja kaikkien muiden tuleva hallitsija.
Olen menettänyt hieman miehiä, -
joten tarvitsen uusia kenraaleja osallistumaan projektiini -
hallitakseni maailmaa.
Iivana Julma.
Napoleon Bonaparte ja nuori Al Capone.
Alhaisimmat ja pelätyimmät johtajamme kautta historian.
Herrat, aivan upeaa tavata teidät kaikki.
Pyydän vain uskollisuuttanne ja vastineeksi tarjoan maailmaa.
- Kirjaimellisesti. Kysymyksiä? - Minulla on yksi.
- Miksi käytät hametta? - Ei tämä ole hame, tämä on tunika.
Tämä oli muodin huipulla 3 000 vuotta sitten, voin vakuuttaa.
- Muita kysymyksiä? - Kyllä.
Täytyykö meidänkin käyttää tuollaisia hameita?
Ei tietenkään. Etkö kuunnellut? Kerroin juuri herra Caponelle, -
ettei tämä ole hame vaan tunika.
Suuri ero. Onko muita kysymyksiä?
Muita kysymyksiä, jotka eivät koske hametta, siis tunikaa?
Selvä sitten. Kuutamoa kuluu ja yö on lyhyt.
Lyhyt! Miksi katsot minuun, kun sanot lyhyt?
Olen pahoillani, se lipsahti.
Jos puhumme maailman valloituksesta, olen tietysti kiinnostunut.
Ensin haluan kuitenkin selventää jotain, jotta tiedät mitä saat.
Ihmiset tapasivat kutsua minua Iivana Julmaksi.
"Hän on niin kauhea, minua pelottaa, hän ei tiedä hyvää."
Vaikka oikea käännös olisi -
Iivana Uskomaton.
Iivana Uskomaton? Se ei ole aivan yhtä tarttuva.
Kun taas Iivana Julmassa on potkua.
Mutta minä en ollut paha, olin itse asiassa hyväntekijä.
Uskotaan. Haluaisin päättää tämän kokouksen kysymällä teiltä jotain.
Oletteko mukana?
- Kyllä, totta kai. - Kyllä.
Tuokaa sitten Daleyn Tarvikkeiden Larry Daley -
ja Ahkmunrah'n kultainen taulu minulle!
Kyllä me pääsemme takaisin kamujesi luokse, herra Daley.
Et voi eksyä seuraamalla Amelia Earnheartia.
Äkkiä piiloon!
Herra Daley, pidän tavastanne pidellä minua.
Olen pahoillani. Minä vain... En yrittänyt...
Älä tuulettele ikeniäsi, herra Daley.
Et ole saanut linssejäsi irti rungostani tapaamisemme jälkeen.
En ymmärtänyt sanaakaan tuosta.
Kuulenko vain minä vai onko täällä oikeasti musiikkia ilmassa?
- Te lentävät pikku enkelit, lopettakaa! - He ovat Cubidoja, herra Daley.
- Rakkauden jumalia. - Rakkauden jumalat, voisitteko nyt olla hiljaa?
Yritämme piilotella.
Ei, älkää vaihtako sovitusta. Ei se siitä ollut kiinni. Hiljaa!
Ja niin viimein pienen pieni linnahiirulainen -
juoksee jättiläiskissan kynsiin.
- Pituus todellakin on sinulle arka paikka? - Ei todellakaan.
- Onhan, sanoit pieni hiiri ja jättiläiskissa. - Minähän olen jättiläiskissa.
Ei pahalla, mutta olet Napoleon, mukaasi on nimetty oireyhtymä.
- Olet kuuluisa pituudestasi. - Sinä lapsellinen amerikkalaispoika.
Emme me tässä aio pelata koripalloa, joten sillä ei ole mitään merkitystä.
Ei ole kysymys pituudesta vaan aivan muusta. Minulla on suunnitelma, mahtava suunnitelma.
- Vai se oli suunniteltua. - Hieno liike, keisari.
Kiitos, neiti. Jos poikaystävänne nyt ystävällisesti tulisi mukaani...
En ole hänen poikaystävänsä.
- En ole poikaystävä. - Niin.
- Ystäviä. - Vain ystäviä.
Olitteko ystäviä koulussa ja nyt pelkäätte pilaavanne suhteenne -
kertomalla toiselle, että haluaa olla enemmän kuin ystävä, ja että pidätte toisistanne?
Voisitko toistaa? En ymmärtänyt.
Olitteko ystäviä koulussa ja nyt pelkäätte pilaavanne suhteenne -
kertomalla toiselle, että haluaa olla enemmän kuin ystävä, ja että pidätte toisistanne?
Ei mitään sellaista.
Olen kamalan kiinnostunut suhteista, kuten kaikki ranskalaiset.
- Aivan. - Niin. Rakkautta.
- Seuraat perässä tai kuolet. - Kyllä.
- Tahdon tulla mukaan! - Ei! Tämä taistelu ei koske sinua.
Hiukseni käyvät rahasta tietyissä osissa Eurooppaa.
- Totta. - Aivan kuin kulta tai setelit.
Milanon tuomiokirkkokin maksettiin yhdellä kiehkuralla.
Kuulehan. Tämä rodeopelle ei erota kaurakeksiä näkkäristä.
Jättimys vaarantaa henkensä vuoksemme, joten voisimme edes auttaa.
Auttaa ihan tosissamme. Emme vain voi tehdä sitä, jos olemme jumissa täällä.
- Meidän täytyy paeta. - Mikä on kaurakeksi?
Se on kuin keksi tai teeleipä.
Rintatervehdys.
- Oletko valmis? - Olen.
- Mitä oikein teette? - Octavius, juokse, niin pidättelen heitä!
- En jätä sinua! - Ei ole aikaa melodraamallesi! Ala mennä!
Kyllä minä pärjään.
Nämä eivät ole oikeita rubiineita.
Rubiinitossut tosiaan...
Kuka oletkin, Archie Bunker, -
sinulla on todella mukava valtaistuin.
Pomo! Saimme hänet kiinni, kun he yrittivät karata.
- Hänen pieni ystävänsä pääsi karkuun. - Mitä haittaa hänestä voi olla?
Eiväthän he ole kuskuksen jyvää suurempia.
- Eikö niin? - Puheestasi tulee mieleen kaksi sanaa:
harhaluuloinen ja outo.
Kolmas voisi olla: typerä.
Nyt päästät vanhan kunnon Jedediahin ulos täältä, tai hän suuttuu todella.
Hienoa, Jedediah!
En voi ottaa sinua vakavasti. Olet ihastuttava!
Jopa uhkailusikin on ratkiriemukasta.
Johtuuko se vain minusta, vai ovatko he todella söpöjä?
Pieni hetki! Voit pitää minua vangittuna ja kiduttaa, mutta älä kutsu minua söpöksi!
Rauhallisesti, ystäväni! Pysy elossa! Etsin sinut käsiini!
Jättimys! Ei!
Hyvää päivää. Mukava nähdä taas.
Jos sinua ei haittaa, otan tämän.
Kiitos.
Vihdoinkin!
Kolmen tuhannen vuoden jälkeen -
paha kadotettujen armeijani, kaunis armeijani, -
vapautetaan!
Pelkäänpä, että vanhempani ovat saattaneet vaihtaa lukon yhdistelmän.
Tämä kuolleiden vapauttaminen ei oikein taida olla juttusi.
Mahtaa olla turhauttavaa odottaa tuhansia vuosia, -
etkä nyt saa sitä edes auki.
Eipä ole, sillä odotan tarvittaessa vaikka tuhat vuotta lisää.
Hyvä, sillä parin tunnin kuluttua seisot paikoillasi turhautuneena. Jähmettyneenä.
Minä kävelen vain kaverieni kanssa ulos täältä, ja se siitä.
- Minulla on koko yö aikaa. - Ihanko tosi?
Hänellä ei ole.
- Avaa häkki. - Mitä teet?
Älä koske minuun! Älä uskallakaan!
- Katsokaa, hän saa pikkuisen kohtauksen! - Jed!
Älä kiemurtele. Siitä ei ole hyötyä.
- Laske hänet alas. - Älä pelkää. En vahingoita sinua
Valehtelin.
En usko, että hänellä on koko yötä, herra Daley.
Näyttää siltä, että hänellä olisi vähän päälle tunti.
Ota minut pois täältä!
Sinä olit vartija. Tiedät kaiken tästä taulusta.
Olet selvästi paljon ovelampi kuin me muut.
Tiedät yhdistelmän tai et, mutta saat tunnin aikaa selvittää sen.
Jos et onnistu, tapan ystäväsi.
Äläkä yritä paeta, vahdin sinua.
En edes tiedä, mistä aloittaisin selvittämään sitä.
Sääli! Pieni lehmipoikaystäväsi vaikuttaa miellyttävältä kaverilta.
Kello käy, herra Daley. Tuntisi on alkanut.
Onnistut tässä, partneri. Tiedän sen.
Mene!
Onnistut tässä!
Siinähän sinä olet. Oletko kunnossa? Olin huolissani.
- Olen kunnossa. - Mitä teemme seuraavaksi, partneri?
En tiedä. Tämä taulu on käännettävä.
Mahtavaa! Tämä tyyppi taas. Hei, kaveri! Emme halua ongelmia.
Katsohan vain. Ilmeisesti sähäkkä ystävämme ei vain halunnut olla pois vedestä.
Eihän se sittenkään ole kovin ilkeä.
Hyvä on. Kiva, että olet tyytyväinen.
Hei! Voisitteko hieman auttaa?
- Teddy! Loistavaa! Ehkä voisit auttaa. - Se olisi mukavaa, mutta tärkeämmät ensin.
Nenääni kutittaa niin, että se saa minut hulluksi.
Ikävä pyytää, mutta kuten huomaatte, muutama ruumiinosa puuttuu.
- Voisitteko rapsuttaa hieman? - Tietysti.
Mahtavaa! Hieman tuolta.
- Lisää? - Kyllä!
Pyhä mustikkapiirakka sentään, se oli jumalaista.
- Theodore Roosevelt, palveluksessanne. - Yhdysvaltojen 26. presidentti, -
rakuuna, kansallispuistojen perustaja ja muita juttuja.
- Olemmeko tavanneet? - Emme. New Yorkissa on toinen Teddy.
- Todellako? Millainen tämä toinen minä on? - Aika lailla samanlainen.
- Paitsi... - Paitsi, mitä? Sano se. Vartalolla?
- Niin. Hänellä on vartalo... - Voi tätä tuskaa!
- Ja hevonen. - Anteeksi!
Tarvitsemme jonkun kääntämään tämän taulun.
- Osaatteko lukea hieroglyfejä? - Osaan kyllä, neiti.
Tämä on helppo. Lintu, keihäsmies, kala, kovakuoriainen ja vaasi.
- Mitä se tarkoittaa? - Karkeasti kääntäen, -
että keihäsmies vangitsi linnun ja kalan vaasiin.
Siellä on myös kovakuoriainen.
- En usko sen olevan oikein. - Se on vain yksi mahdollinen käännös.
Toinen mahdollinen käännös on: "Löydät etsimäsi yhdistelmän, -
- jos selvität faaraon haudan salaisuuden." - Mitä se tarkoittaa?
En tiedä. Sfinksikö muka olen? Mikä tuon on... Mikset kysy New Yorkin Teddyltä?
Hän ottaisi tuon mielellään likaisiin hyppysiinsä, antaisi hevosensakin nuolla sitä.
Herra Daley, meidän pitäisi mennä veistosgalleriaan.
Siellä taitaa olla joku, jolla on parempi käsitys siitä.
Hänen pitäisi olla täällä. Hei, nuori neiti.
Anteeksi! Voisimmeko mennä?
Toki, mutta menettäisimme harvinaisen tilaisuuden.
Hän on sentään Degasin veistämä, herra Daley.
Kaverini on tiimalasissa, ja minulla on Wall Martin myyntipuhe aamulla. Olisi hienoa...
Hän on täällä.
Hänellä saattaa olla jotain sanottavaa siitä. Herra Ajattelija, anteeksi häiriö, -
mutta meidän on selvitettävä faaraon haudan salaisuus.
Ajattelen, ajattelen...
Ei onnistu.
Ei voi olla totta, katsokaa häntä!
- Kamu, täällä päin. Vakavaa asiaa. - Ilmeisesti kyse on elämästä ja kuolemasta.
Minäpä kerron, missä on kyse elämästä ja kuolemasta. Tuossa kauniissa neidissä.
Hei, kulti! Katsohan näitä muskeleita.
Tulivoimaa!
- Hän ei ole mikään Einstein. - Hauikset! Olkapäät!
- Taisin nähdä sellaisia. - Mitä?
- Pieniä Einsteinejä. - Missä?
Tuolla. Ilmailuosastolla. Meidän on mentävä sinne.
- Mitä? - Ei mitään.
- Miksi tuijotat minua? - En halua hukata hetkeä.
Hyvä. Mennään, koska...
- Miksi? - Puhut liikaa, ässä.
En tiedä, miksi tein noin. Tuntuu kuin olisin nukkunut pitkän aikaa -
ja yhtäkkiä olenkin hereillä.
Voin selittää sen.
Voin oikeasti.
Taas. Miksi?
Mahtavaa. Tulitte takaisin.
Tosi hienoa. Titanicin rakkauslaulu.
Hienoa, muttei aiheellista.
Et päästä itseäsi vapaalle useinkaan, vai mitä, herra Daley?
Ei se johdu pelkästään kappaleenvalinnasta.
- Sitä paitsi olette ärsyttäviä. - Minusta olitte mahtavia. Näytätte upeilta.
- Voisitteko lentää tiehenne? - Seikkailu jatkukoon.
Mitä sanoinkaan teille? Hiljaa!
- Olo on kevyt kuin perhosella. - Olet pähkähullu.
Herra Egypti, nämä kaksi kuulivat, että aiomme valloittaa maailman, -
ja haluavat mukaan. En tiedä, keitä he ovat, -
mutta ilmeisesti he ovat myös täällä näytillä.
En edes tiedä, mitä he ovat.
Anteeksi, mutta pahan joukot on tällä haavaa täytetty.
Älä viitsi! Olen paha!
Voin näyttää, kuinka paha olen!
Pelätkää minua!
Anteeksi, mutta et vakuuta. Et vaikuta kovinkaan pahalta, -
ainoastaan hieman äkäiseltä.
Mitä teet? Mitä tuo on?
Mitä se tarkoittaa? Onko tuo hengityksesi?
En kuule edes omia ajatuksiani.
Voinko antaa pienen neuvon, ystäväni? Yksinkertaista olemustasi.
Sinä olet paha, astmaatikko ja robotti...
Entä mitä varten viitta on? Olemmeko menossa oopperaan?
Enpä usko.
- Hyvästi. - Huomio!
- Hän aikoo paeta taulun kanssa! - Missä?
Anna tänne se.
Ei hän yritäkään selvittää yhdistelmää, hän yrittää paeta.
Menkää! Tappakaa hänet! Tuokaa minulle se taulu!
Vauhtia nyt! Ilman taulua meillä ei ole mitään!
Luulitko voivasi paeta, Larry Daley?
- Kehveli, olemme kiipelissä. - Kiipelissä?
- Se on tapani puhua. - Tiedän, mutta se kuulosti teennäiseltä.
"Voi ei, pahat ihmiset sulkivat tiemme." Mitä hauskaa siinä muka olisi?
Asia on niin, ettemme pääse sisälle.
Olet oikeassa. Olemme kiipelissä.
Tule.
Sanovat, että tätä paikkaa johtaa hyvä mies.
Lupasin Jedediahille tuoda apua, -
ja sitä aion tuoda.
Arvioin välimatkan väärin.
Kuka siellä?
Jupiter, suojele minua.
On pysyttävä aivan liikkumatta.
Ne pystyvät aistimaan liikkeen.
Ilmeisesti ne myös kuulevat itsekseenpuhumisen.
En ole pähkinä!
Täällä olemme turvassa jonkin aikaa.
Oletko kauankin vartioinut antiikkiesineitä?
- Mitä? En oikeasti työskentele... - Ajattelin vain tuosta asusteesta.
Lainasin tämän. Olin vartija joskus New Yorkissa, -
mutta siitä on jo aikaa.
Miksi lähdit? Etkö pitänyt siitä?
Rakastin sitä. Elämä vain vei eri suuntaan.
- Mitä nykyään teet? - Tavallaan suunnittelen tavaroita -
- ja myyn niitä. - Olet siis keksijä?
- Niin olenkin. Keksin asioita. - Kuten avaruusaluksen?
Vesitason? Purjekoneen?
En ilma-aluksia. Hieman pienempiä tavaroita.
Kuten vaikka pimeässä hohtava taskulamppu.
Se oli minun keksintöni.
- Pidätkö uudesta työstäsi? - Pidän kovasti. Olen innoissani siitä.
- Mitä? - Olen vain ymmälläni.
Jos et ole innoissasi siitä, niin miksi teet sitä?
- Olenhan. Juurihan sanoin niin. - Tiedän, mitä sanoit, -
mutta näen edessäni miehen, joka on kadottanut sisunsa.
En ole kadottanut... On minulla sisua.
- Tiedätkö, miksi minusta tuli lentäjä? - En.
Koska se on hauskaa.
Mistä muusta syystä kukaan tekisi mitään?
Hyvät hykkyrät.
Hemmetin pulut ja niiden ärsyttävä kujerrus!
- On aika katsastaa tämä osavaltio. - Anteeksi, herra.
Niin kuin aina sanon, mitään ei tarvitse jättää huomiseksi.
En voi antaa teidän mennä, kummastutatte ihmiset!
Kummastuttaa? Voin vakuuttaa, etten ole kummajainen.
- En tarkoittanut teidän olevan kummajainen. - Tule tänne, pikkuinen.
Jos kukaan on kummajainen, niin te.
Totta puhuakseni, olette erittäin pieni, jopa normaalikokoiseksi ihmiseksi.
Mitä? Miksi sanotte noin?
- Minun täytyy olla rehellinen. - Tietenkin, anteeksi. Rehellinen.
No niin, herra presidentti. Pikkumies alas ja tarakka takaisin valtaistuimelle.
- Sinulla on jämäkkä asenne. Teen kuten tahdot. - Kiitos.
Juuri tuo jämäkkä asenne on rakentanut valtiomme.
- Mielenkiintoinen tarina... - He tulevat.
Herra presidentti, teidän on pysyttävä liikkumatta.
- Mitä? - Abraham, jähmety.
Jähmety?
- Kiitos. - Ole hyvä.
- Tule, mennään ilmailuosastolle. - Jos saan sanoa, -
- te kaksi olette söpö pari. - Emme ole...
- Tarkoitan, ettemme ole... - "Tarkoitan, että lässyn lässyn..."
En koskaan valehtele! Olette oikeasti söpöjä yhdessä.
- Kiitos. - Hei sitten, mukava neiti -
ja pikkumies.
Katsotaan, josko löytäisimme ne Einsteinit.
Täällä ilmailuosasto, olemme täydessä valmiudessa.
Tuskegee Airmen marssii jälleen.
Voisitko lopettaa selostamisen? Elä tässä hetkessä.
Tuskegee Airmen elää tässä hetkessä.
- Rouva Earhart. - Niin.
- Haluaisin kiittää teitä. - Miksi, kapteeni?
Moni ei uskonut meidänkään pystyvän lentämään. Kiitoksia innoituksesta.
- Lennetäänkö kilpaa Pariisiin? - Selvä.
- Ei nyt! - Nopea kierros lammen yli...
- Ei ole aikaa. - Anteeksi, se on veressä.
Siinä se on, herra Daley. Vanha Bessie.
Perheen vanha yksitaso. Sillä ylitin Atlantin.
- Uskon Einsteinien olevan täällä. - Täällä lennonjohto. Tarkastus selvä, -
- Minne he menivät? - teillä on lupa lähteä.
Lähtö!
Washington, täällä lennonjohto. Kaikki valmiina lähtöön.
Selvä, valmiina lähtöön.
Emme ole valmiit minkäänlaiseen lähtöön.
- Haluan varmistuksen laukaisulle. - Ei laukaista.
- Lähtö! - Lähtö!
- Ei! Älä lähde.
Kukaan ei lähde, peruuttakaa heti.
- Aloittakaa lähtölaskenta. - Selvä.
- Meillä on lupa lähteä. - Ei, ei, ei...
- Kymmenen, yhdeksän, kahdeksan, seitsemän... - Hei, se on minun!
Meillä ei ole lupaa lähteä. Toistan: peruutamme lähdön.
Olemme nyt vaiheessa, jossa ei lennetä.
Tilanne Lauri-Vilperi, lentämätön vaihe.
- Ei sitten! - Hyvää yötä, hyvää työtä. Loppu.
Hitto, että oli pettymys.
Hei, pieni avaruusapina.
Able, hyvä on. Miten voit?
Hyvä homma, lepo vain.
Oletkin kohtelias pikku kaveri.
Tiedätkö, missä Einsteinit ovat?
- Herra Daley, löysin Einsteinisi. - Hienoa.
Herrat, yritämme purkaa tätä yhdistelmää.
Tämä teksti kertoo, että se selviää, jos keksimme faaraon haudan salaisuuden.
Tuo on helppo, vastaus on kysymyksessä.
- Mitä se tarkoittaa? - Selvittäminen tarkoittaa numeroa.
Ja faaraon hauta on pyramidi.
Etkö ymmärrä? Etsit salaista numeroa pyramidin sisältä.
- Vastaus on pii. - 3.14159265, jos ollaan tarkkoja.
Aivan! 3.1495265.
- Ei! 3.14159265. - Selvä. 3.14...
Anteeksi. En tiedä, onko se oikein vai väärin, kun heilut.
- Tiedän sen olevan vaikeaa, voisitko vain... - Älä koske hiuksiin.
- En tiedä, nyökkäätkö vai... - Olen heiluripää, ja niin sen olla pitää.
- Kaikki yhdessä! - Niin sen olla pitää!
- Kaikki eivät voi olla Einsteinejä. - Minä voin.
- Minä olen. - Hän on.
- Minäkin olen! - Voitteko hidastaa vähän?
Selvä. 3.14159265.
- 3.14... - Minä muistan.
- Kiitos, herrat Einsteinit. - Kiitos.
Koska olen näin nerokas ja kuuluisa kenraali, -
olen miettinyt kauan sanojasi ja keksinyt uuden, paremman sotasuunnitelman.
Ilmoitan äänekkäästi, ettemme aio hyökätä.
Ja sitten... Odottakaa... Mitäköhän sitten tapahtuu?
Toivottavasti hän ei aio... Pamauttaa!
Me hyökkäämme!
Et tainnut olettaa, että kaverisi häipyisi noin vain?
Hän palaa kyllä, Kakkara. Voit olla varma siitä.
Sinuna en tuhlaisi ilmaa uhoamiseen.
Sitä ei ole paljoa jäljellä.
Meillä on kymmenisen minuuttia ennättää Jedin luo.
Minusta olemme hyvä tiimi. Kenties enemmänkin?
- Odotahan nyt. - Etkö pitänyt suudelmasta?
Tietysti pidin! Tosin litsarit sattuivat vähän.
- Et siis pidä minusta. - Totta kai pidän. Olet uskomaton.
Olet mahtava persoona.
On vain tiettyjä asioita, jotka ovat esteenä.
- Sinä et ole... - En ole mitä, herra Daley?
- Sinä olet... - Olen mitä?
Mahtava pakkaus, aivan upea.
Herrasmiehet, hankkisitteko meille aikaa?
Tuon on kelvattava.
Ei! Se on kaikkien aikojen ensimmäinen lentokone!
Se on varmaan tehty balsapuusta ja paperista.
Se on kuusipuuta, kangasta ja amerikkalaista kekseliäisyyttä.
Tuletko vai et?
- Pois tieltämme! - Enpä usko.
He pääsevät karkuun!
Pidä kiinni, tästä tulee mielenkiintoista.
- Naispilotti? Naurettavaa! - Tai sitten ei, pojat.
Lyylissä on tyyliä.
Mitä nyt?
Vaijeri on jumiutunut, minun on irrotettava se. Tartu ohjaimiin.
- Sinussa on sisua. - Sillä ei lennetä, vaan osaavalla lentäjällä!
Pidä hyvänäsi.
En halua ohjata!
Älä katso alas, lennät lentokonetta.
Able, ovet!
Sain sen!
Vedä ylös!
- Kyllä! Luojan lykkyä, Amelia Earhart! - Luojan lykkyä.
Vaikutat hermostuneelta.
Minulle tämä on kuin kylpyläkäynti.
Hiekkakylvyt virkistävät ihoa. Kuorivatkin samalla.
- Joko luovutat? - Enpä taida.
Itse asiassa katsotaan, saammeko ajan lentämään.
Mikä tuo hassu ääni on?
Seis!
Ei pidemmälle, herra Daley.
- Osaat tehdä komean sisääntulon. - Aika hankkia apujoukkoja.
Ystäväsi tähden toivon, että osaat myös oikean yhdistelmän.
- Anna Jed tänne. - Ei. Ensin yhdistelmä ja taulu.
Annan ne, kunhan ensin vapautat ystäväni.
Vapautan mitä vapautan, silloin kun tahdon vapauttaa.
Hienoa. Minäkin vapautan mitä vapautan, silloin kun tahdon vapauttaa.
Kerro yhdistelmä ja anna taulu heti, -
tai tapan ystäväsi ja aloitan tästä takkupäisestä lehmipojasta.
Ei minulla ole takkuja! Jättimys, anna minun hakata tämä kaveri!
Älä hätäile. Jos et anna ystävääni, et saa yhdistelmää etkä taulua.
Hyvä on. En saanut lisänimeä "luotettava" turhaan.
Tässä... Ei minua sanottu luotettavaksi, vaan verenhimoiseksi, -
joka tappaa kaikki, jotka eivät anna hänelle sitä, -
mitä hän haluaa, kun hän haluaa. Nyt haluan yhdistelmän ja taulun!
- Tuoko oli nimesi? - Se on lyhyempi egyptiksi.
Annan yhdistelmän heti kunhan annat ystäväni.
Koske vielä, niin tapan sinut heti.
Älä koske tätä. Tämä on kosketusvapaalla alueella!
Uskomatonta! Kurotit noin vain uudestaan!
En saata uskoa. Haluan tappaa sinut heti.
Ellet tietäisi yhdistelmää, olisit nyt uskomattoman kuollut.
- Mutta minäpä tiedän sen. - Älä ylitä tätä rajaa kädelläsi!
Miten julkeat? Puhu vielä, niin tapan sinut!
Ymmärrätkö? Älä sano mitään!
Älä sano mitään! Olet vainaa, jos puhut vielä.
Anna taulu minulle ja kerro se yhdistelmä!
Heti kun vapautat Jedin ja ystäväni.
Teit sen taas! Puhuit ja ojensit kätesi!
- Voimme väitellä tästä koko yön. - En tapa sinua, vaikka haluaisin, -
ja saat viisi sekuntia aikaa antaa taulu minulle ja kertoa se yhdistelmä.
Tiedämme yhdistelmän!
Se on pii! 3,14159265.
- Hei! - Anteeksi!
Hapsutukka tässä lauloi kuin käkikello!
- Olen pahoillani, Larry. - Nyt riittää!
- Riittää! - Idiootti!
- Oletko kunnossa? - Olen. Kiitos.
Larry, mahtaa sapettaa.
Urhea yrittämisesi ei lopulta merkinnytkään mitään.
Olet varmasti pettynyt itseesi.
Kuuletteko tuon?
Tiedättekö, mikä se on?
Kysymys oli retorinen.
Se on lopun sointu.
- Olen pahoillani, Jed. - Teit parhaasi, jättimys.
Onnistuimme melkein!
Olen pahoillani siitä, etten ole ollut maisemissa viime aikoina.
- Ehkä tätä ei olisi tapahtunutkaan. - Et tainnut ymmärtää, jättimys.
En soittanut sinulle, koska tarvitsimme apuasi.
Olimme ehkä pienessä pulassa, muttei se ensimmäinen kerta ollut.
Soitin sinulle, koska tarvitset meitä.
Se hieno puku, jota olet kantanut nämä vuodet, on pelkkä roikkuva puku.
Hieno päältä, mutta sisältä kuollut.
Se ei sovi sinulle.
- Voin kertoa jotain muutakin. - No?
Tämä ei ole vielä ohi. Tällä pikkujäbällä on vielä tapeltavaa.
Niin taitaa olla sinullakin.
Älä luovuta.
Tervetuloa Kamunrah'n uudelle valtakaudelle!
Egyptin viides kuningas.
Nyt koko maailman!
Soturini, tulkaa!
Tuhotkaa Larry Daley ja hänen ystävänsä!
Seis!
Mahtava Octavius on palannut!
Ratsastan yhden pelottavimman otuksen selässä!
Ratsastan -
oravalla!
Eteenpäin, urhea kurreni!
Varovasti. Antaudutteko kunnialla?
Vai joudummeko vuodattamaan vertanne?
Tämäkö on teidän pelastajanne?
Ei, vaan tämä!
- Mikä tuo on? - Olen Abraham Lincoln, -
ja te, herra, olette pulassa!
Hyökätkää!
Pirun pulunpuolikkaat!
Ei, ei, ei!
Adios, pölvästit!
- Ei, odottakaa! - Hyvästi, lintumiehet.
- Älkää palatko alamaailmaan! - Kiitos kun kävitte, näkemiin!
- Tämäpä noloa. - Työni täällä on tehty.
Muistahan, että valtakunta, joka jakautuu ja taistelee itseään vastaan, tuhoutuu.
- Hyvästi. - Mitä seuraavaksi?
En ole täysin varma.
Voisimme vaikka aloittaa katsomalla hänen kuolevan.
Surmatkaa hänet!
Mitä nyt?
Emme aio hyökätä! Emmehän?
Nyt!
Tuhotkaa heidät!
Älä huoli, Larry! Autan Jedediahia!
Hyökkää sinä takaapäin!
- Mitä sinä teet? - Piilottelen.
Tarvitsemme apuasi!
- Olen epäonnistuja. - Ethän ole.
Johdatitko sinä 208 sotilasta kuolemaan Little Big Hornissa?
- En. - Et niin. Se ei ollut hyvä juttu.
- Ei niin. - Kyllähän minä puhua osaan, -
mutta tosiasia on, etten ansaitse näitä tähtiä.
Minut tunnetaan aina epäonnistumisestani.
Mennyt on mennyttä.
Juuri tänä hetkenä, tänä yönä...
Tästä kaikesta sinut muistetaan.
Tämä on viimeinen taistelusi.
- He tarvitsevat johtajaa. - Niin tarvitsevat.
- Haluatko olla heidän johtajansa? - Haluan minä.
Tehdään tämä sitten.
Hienoa.
Nyt ei ole oikea aika tällaiseen.
Dexter, tiedät tuon olevan väärin.
Noin tapahtuu, kun teette näin.
Lopettakaa! Kuunnelkaa.
Olette ylpeitä kapusiiniapinoita!
Keskitytään vihollisten läpsimiseen!
Olkaahan kunnolla. Hoidetaan tämä!
- Jedediah, meitä tarvitaan! - Minä en selviä.
Mahtavin cowboy on tullut tiensä päähän.
Octavius, muista minut sellaisena kuin olin.
Villinä ja vapaana.
- Viimeisiä sanoja ei tarvita. - En ole vielä valmis.
Haluan mainita suhteestamme. Evoluutiosta vihollisista ystäviksi.
- Ei! - Se saa sinut itkemään.
Ei, koska sinä jäät eloon!
- Ruvetaanhan hommiin. - Ota miekka. Miekka!
Vihollinen lähestyy!
Sinä lyöt, ja sinä potkaiset. Sinä lyöt, ja sinä potkaiset. Yhteistyötä, kaverit.
Miten menee?
- Oletko kunnossa? - Paremmassa kuin koskaan!
- Kun annan merkin, avaa portti. - Sinulla taitaa olla suunnitelma.
Jaan valtakunnan kahtia.
- Taulu! Heti. - Hyvä on.
Kertokaa, kuka on pomonne, niin annan tämän hänelle.
Vai annanko tämän Kahmunrah'lle? Hän tuntuu olevan johtajanne.
- Hän ei ole johtajamme. - Hän ainakin käyttäytyy kuin olisi.
Kertokaa, kuka on pomonne, niin annan tämän.
- Se olen minä. - Hän on pelkkä kuhnuri.
- Vain minussa virtaa jaloa verta. - Hänellä on mitaleja ja isompi hattu.
- Kiitos. - Sinulla on ehkä mitaleja, -
mutta koskepa kätösilläsi tauluun, niin se on viimeinen tekosi.
- Miksi koskit käppänään? - Osaan hoitaa tämän.
Et osaa mitään. Osaat hädin tuskin puhuakaan, tollo!
Eipä tässä mitään. Tästä saat. Näetkö tämän?
Oletpa sisukas pikkukaveri!
Nokkelaa, herra Daley. Saada heidät tappelemaan toisiaan vastaan.
En voi ottaa kunniaa ideasta. Se oli Abraham Lincolnin ajatus.
- Jakautunut valtakunta ei toimi. - Aivan.
Olisit pelastanut itsesi, kun siihen oli mahdollisuus.
Saan kunnian tappaa sinut itse.
- Mikä sinä oikein olet? - Olen yövartija.
Voitto on meidän!
Sillä lailla!
Joku taisi löytää sisunsa.
Smithsonian taistelu.
Kenties kaikkien aikojen suurin taistelu, joka tunnetaan.
Me tunnemme.
Enää tunti auringonnousuun. Teidät on vietävä takaisin.
Jos satuit unohtamaan, meitä ei haluta sinne enää.
Minä haluan.
- Voisitko antaa meille kyydin? - Se olisi kunnia.
Pikku hetki vain, on vielä yksi asia hoidettavana.
Tulehan, poika!
Hyppää veteen!
Eikö tunnukin hyvältä?
Ole hyvä. Muistat vain palata sisälle ennen auringonnousua.
Nämä todellakin ovat lupaavia aikoja.
Tulkaahan nyt! Muistakaa pysyä porukassa.
Palasit sinne, minne kuulutkin.
Luulisin niin.
Minun pitäisi varmaan lähteä.
Kuule, Amelia.
Se asia, mitä yritin aiemmin kertoa...
On vaikea löytää oikeita sanoja.
- Aamulla... - Tiedän, mikä on tulossa, herra Daley.
Sillä ei ole väliä, koska olet jo antanut minulle elämäni seikkailun yhdessä yössä.
Sitä paitsi minusta tuntuu, että aamunkoitosta tulee kaunis.
Hauskaa elämää.
Kiitos.
En tiedä sinusta, mutta tämä cowboy pääsi juuri kakkospesälle.
- Siinä tyttö menee. - Suoraan kohti...
Kanadaa. Hän menee Kanadaan.
Nyt hän kääntyi oikeaan suuntaan.
Menkää alakertaan. Miten menee, kamu?
Lawrence, onneksi palautit heidät.
Sanoisinpa, että hienoa työtä, mutta huomauttaisin myös, -
etteivät he voi piileskellä kellarissa ikuisuuksiin.
- Minulla on suunnitelma. - Aurinko on nousemassa, nulikka.
Ystävämme on oikeassa, aamu saapuu.
Puhuit aiemmin avaimesta onneen.
Et ehtinyt kertoa sitä, kun aurinko jähmetti sinut.
Taisin silti keksiä sen.
On tehtävä sitä mitä rakastaa rakkaiden ihmisten kanssa.
Olin ehdottaa kuntoilua, mutta rakkausjuttu toimii myös.
Lawrence!
Tervetuloa kotiin, poika.
Kiitos.
Odotus on ohi. Nyt kahden kuukauden remontin jälkeen -
Luonnonhistoriallinen museo avaa ovet jälleen yleisölle.
Kaupunkilaiset ryntäävät ahnaina näkemään tehtyjä muutoksia.
Uusien yöaikojen ansiosta museo tuntuu entistä elävämmältä.
Katsohan vain.
Univormu näköjään pukee vielä pitkien vuosien jälkeenkin.
Ei siitä niin kauan ole.
Mitä voimme kiittää paluustasi?
Etkö lopulta sopinutkaan liiketoimintaan? Saitko potkut?
Myin yhtiöni pois.
Niin se elämä heittelee.
Yhtenä päivänä luovumme kaikesta vanhasta.
Seuraavana päivänä rikas nimetön lahjoittaja -
antaa valtavan summan sillä ehdolla, että kaikki pysyy ennallaan.
Ihan kaikki ei ole ennallaan.
Hyvät naiset ja herrat, minä olen Theodore Roosevelt.
Luonnontieteilijä, rakuuna, Yhdysvaltain 26. presidentti.
Seuraahan mukana, poika. Ajojahti alkaa. Lawrence.
Toivatko nulikat minulle purkat?
Vanhempani antoivat minulle tämän taulun 3 000 vuotta sitten -
luottaen käsiini kansani arvokkaimpia aarteita.
- Tekeekö se mitään? - Mitä tarkoitat?
Mikä merkitys sillä on, jos se ei tee mitään?
Itse asiassa sen maaginen voima herättää näyttelyesineet henkiin.
Mitä se tekee oikeasti?
- Ei mitään. Se on somisteena. - Tiesinhän.
Köyhä paikka. Ei tuo edes näytä oikealta.
Surkeaa sähkötekniikkaa.
Mammuttiko kuollut sukupuuttoon?
- Nykypäivän tekniikka on ihmeellistä. - Todella elävää.
Aiotko jäädä tällä kertaa vai lähdetkö taas lätkimään?
- Jään tänne. - Pitkäksi aikaa? Hyvä.
Mitä tulee yövartijoihin, sinä olet...
- Mitä? - Paras.
Kuinka?
Hei, taapero. Älä halaa näyttelyesineitä.
Anteeksi. Ei ollut tarkoitus tuijottaa.
Muistutat kovasti erästä, jonka tunnen.
Tuttu juttu minulle. Omaan kai sellaiset kasvonpiirteet.
Et sattuisi olemaan sukua Amelia Earhartille?
En. En ainakaan usko.
- Tai en tiedä... - Oli vain pakko kysyä.
Hänhän oli se nainen, joka lensi Tyynen Valtameren yli.
Atlantin yli. Ensimmäinen nainen siinä.
Hän sai Flying Cross -mitalin ensimmäisenä naisena.
- Hyvin kiehtovaa. - Hän oli kiehtova nainen.
Kannattaisi käydä katsomassa miniatyyrien sali.
Voisitko saattaa minut? Eksyn aina joka paikkaan.
Tottahan toki. Se on... Tule.
- Joseph, syömään! - Ihan kohta, äiti!
Joey Motorola, syömään sieltä tällä sekunnilla!
Sanoin tulevani kohta! Luulen keksineeni jotain.